- Jag slog sönder alla fönster och solen strömmande in
sen kom en enorm explosion...
Så gick det till.
- Ok Charles Vad hände egentligen?
- Jerry Dandrige var en seriemördare, en kultist och kidnappare...
Han kidnappade min flickvän Amy och min vän Ed Thompson
det utlöste en försvarsmekanism i min hjärna som fick mig tro att han var vampyr
- Var då Jerry Dandridge en vampyr?
- Nej, det finns ju inte.
- Hur vet du det?
För vampyrer finns inte.
Fright Night - Del 2 Översatt av: El_Guapo - www.Undertexter.se
Det känns svårt att sticka, jag menar tre år... - Är en hel del terapi.
Charles, hur känner du dig nu? - Lite rädd.
- Rädd? För vampyrer? - Nej, jag rädd att springa på Peter Vincent.
- Det är för att ni trodde ni såg samma sak. - Jag vet att gruppterapi är effektivt, men...
Han dödade din bäste vän, och trots det var självförsvar, känner du dig ambivalent mot honom.
Det har vi ju kommit över. - Han har ringt, utan att jag ringer tillbaka.
Det är så löjligt. - Vi är alla löjliga Charles.
Besök honom och få det överstökat. Kom ihåg att hans rädslor inte kan skada...
...eller hur?
- God afton
Jag vet vad ni säger. "Det är bara en film", va?
Fel! Ondska är mäktigt, monster finns.
Mörkrets krafter finns överallt.
Jag vet, för jag har stirrat in i bestens gap, jag har känt hans klor mot min hals.
Jag har sett hans glödande ögon, känt hans ruttna andedräkt.
- Var är manuset, var är... Han är omöjlig!
- Han slänger manusen, Mel.
- Alex, det här kan bli lite underligt. - Alla våra träffar är underliga Charlie.
- Och nu, till kvällens film. Vilken jag tyvärr inte medverkar i.
- Då går vi till reklam.
- Tack så mycket.
Charlie?!
Det är så skönt att se dig igen.
- Jag är ledsen att jag inte svarade på telefon. - Jag förstår, du måste lämna det bakom dig.
Vet hon om...
- Om...
...vampyrerna mr. Vincent? Jag kunde inte låta bli att lyssna.
Ja, jag vet om det. Charlie har berättat allt om "vampyrerna".
- Självklart har han det. "Förvarnad är förberedd"
Till den oändliga uppgiften, att segra över ondska, var den än må finnas.
...den här skulle tryckas in, men det gjorde den inte.
Så du förstår, jag högg honom nästan. Rakt i hjärtat.
Men kära flicka, den bästa historien är den som Charlie redan berättat.
- Nej tack.
- De saker som vi såg och gjorde. Du skulle inte tro hälften av det.
- Antagligen inte, mr Vincent. - Till de dagarna, borta men inte glömda.
- Kom nu, min kära.
Ursäkta mitt svammel, men det blir så när man blir äldre
- Nå? Den orädde vampyrjägaren. Förlåt att du fick genomlida det.
- Han är väldigt rar... och excentrisk.
- Tycker du han skulle få veta sanningen? - Jag tycker du skötte dig, tänkte på hans känslor
Men han tror verkligen på vampyrer, eller hur?
- Låt mig visa något jag tror på.
- Jag kommer tillbaka strax.
- Vill du att jag följer med? - Varför då?
- Trodde du skulle vara lite nervös bara.
- Förlåt. - Nu går vi.
- Vad är det Charlie? Är något fel? - Nej, låt oss komma härifrån.
- Kom hit. - Charlie, jag har en lektion klockan sju.
- Går folk till skolan klockan sju?! Det är idiotiskt, galet och oamerikanskt.
- Det är vanligt beteende. Jag måste upp tidigt för att plugga till ett prov.
- Åh nej, stackars liten.
- God natt Charlie!
- Alex!
Vad ska du... - Jag sa "god natt"!
- Jösses Sharyl, varför drar du inte ned gardinen? Det kan ju vara någon där ute.
- Åh jösses!
- Det är meningen att du ska bita hennes hals.
- Charlie.
- Alex?
Ok: 1. Det finns inga vampyrer.
2. Det finns en naturlig förklaring till det.
3. Det var oförskämt av mig. 4. Hon är otroligt vacker.
5. Det finns inga vampyrer.
- Du är inte Charlie. - Jo, det är jag. Charlie Brewster.
- Men inte Charlie Cassady.
Förlåt att jag väckte dig, jag måste ha tagit fel studenthem.
Charlie.
Har du eld? - Visst!
- Kom in! - Tack.
Gör det något om jag röker?
- Inte alls, varsågod.
- Det är bra, tack.
Jag skulle döda för en kopp kaffe.
- Går det bra med snabbkaffe?
Jag dricker mycket sånt innan tentor. För att vara uppe hela natten.
- Du påminner mig om någon. - Vem då? Den där Charlie Cassady?
- Nej, det är min kusin. Den här killen hade en en mun som din. Bra läppar.
Och han visste hur man använde dem.
Vet du hur du använder dina läppar Charlie?
- Jag vill prata med dig! - Alex!
- Charlie? Du är vit som ett lakan.
- Jag ville prata med dig också. Jag är ledsen, jag vet inte vad som tog åt mig.
- Du verkade inte vara dig själv. - Det var jag inte heller.
- När jag inte var arg längre...
så blev jag orolig. - Snälla förlåt mig.
- Vad? - Ingenting. Bara en mardröm.
Det är fånigt.
- Du trodde jag var en vampyr, eller hur.
- Jag antar att jag inte kommit över det.
- Det skrämmer dig fortfarande. Det är säkert.
- Får jag smaka?
- Hydriomena...
nubilofasciata.
- Här.
- Du är modig som vågar krypa ned i min säng miss Young.
- Men jag har kläderna på mig mr Brewster.
- Det är ett ämne jag vill ta upp vid ett lämpligare tillfälle.
- Mina kläder?
- Sex.
Charlie Brewster, jag gillar dig mycket. P.S. Jag tror ditt sår är infekterat.
P.P.S. Jag får antagligen ett D
- Charles, du blir nog besviken att veta att sånt här är fullt normalt.
Ju mer vi fokuserar på stimulerande objekt. Desto mer sannolikt är det,
att behandla det i vårt undermedvetna. Ok?
- Men det verkade så verkligt. Hon var där.
- I dina drömmar Charles. Det här är någon du såg för första gången igårkväll.
Och du säger att hon var förförisk, och att du är väldigt attraherad av henne.
- Ok, jag antar det.
- Det är inget att skämmas för.
Du ska få något att bli av med drömmarna ett tag.
Säg bara nej, jag förstår.
Du behöver motion. Prova bowling.
- Bowling?
Bowlar du ensam?
- Doktorns order.
Jag kände mig dum i början, men det är riktigt kul.
Vill du prova? - Tror inte det.
Skyll dig själv.
Är det för ljust för dig här inne? - Ja, faktiskt.
Men doktorn har rätt, jag mår bättre än förut. Jag var så trött.
- Typiskt, jag hade en överraskning, men du verkar inte vilja gå. - Gå var?
Symfoniorkestern, åttonde raden, i mitten. Mahler.
- Åh herre Gud, smärtan!
- Ok, jag fattar. - Nej nej, jag går gärna. Jag vill inte missa gamle Gustav.
- Säkert? - Ja, jag tar en tupplur innan lektionen. När ska jag hämta dig?
- Jag kommer från jobbet. Kanske klockan åtta?
- Brewster! - Richie, vad är klockan?
- Kvart i åtta. Hade inte du lektion i eftermiddags?
- Kvart i åtta! Herregud, jag har sovit i sex timmar!
- Får jag låna den här slipsen? - Sex år på högskola och du äger ingen slips.
Nej! Du får låna den svarta, inte den blå silkesslipsen. Den är för dyr.
Ta den blå silkesslipsen? Vem försöker du imponera på? - Konstkvinnor, bohemiska kroppar.
Tack kompis!
Åh nej! Du måste skämta.
Richie?!
- Vad håller du på med? Det här är löjligt!
- Ursäkta. Du råkar inte ha en biljett över?
Jag köper den gärna av dig. - Jag antar att du har tur.
- Jag antar att du har rätt.
- Det här är ingen dröm.
- Charlie?! - Peter, det händer igen.
Hon tittade upp på mig Peter, och jag svär att hon log.
- Det här tål att funderas på. - Vi har inte tid att fundera.
- Jo Charlie, vi har tid. Se på klockan.
Om de är det du säger att dem är och... - Om?!
Tror du mig inte? Du av alla människor?
Eller är du bara rädd? - Det där sårar mig Charlie.
Jag sade inte att jag inte tror dig. Lyssna, jag bor här.
Jag kan inte storma in i mina grannars bostäder och anklaga dem för att vara vampyrer,
när det du såg skulle kunna vara... - Vad?! Skulle kunna vara vad?
Någonting som uppfattas vara det du tyckte du såg... - Du låter precis som min terapeft!
En vän till mig är i trubbel och jag tänker inte låta det hända igen. Jag går upp dit nu, med eller utan dig.
Får jag låna de här?
- Charlie!
- Har du krucifix? Vigvatten? Vitlök? - Ja ja, Charlie.
Håll tillbaka nu, om inte annat så för min skull. - Om du är så skeptisk, varför bytte du då om till det där?
- Ta det lugnt nu, va?
- Det är en fest.
- Jag vet vad det ser ut som, men släpp inte garden.
Där är han! - Vem?
- Det är han på soffan.
Se så blek han är.
Richie. - Brewster, vad gör du här?
- Jag vet att du är illa ute, jag vill hjälpa dig.
- Jag skulle vilja ha en "Perrier" - Jag hämtar en.
- Du kan göra något åt det. Jag vet vad du går genom. - Jag har druckit för mycket, okej.
Jag är ingen alkoholist, och behöver ingen predikan. - Jag menade inte...
- Min herre, skulle du vara snäll och...
- Öh, det... - Det är fel sak att göra, Brewster.
- Jag är ledsen, jag är skyldig dig en ursäkt. - Struntprat, du hade goda belägg för det.
En sån sak skulle inte kunna inträffa två gånger, Charlie. - Ja, kom igen vi sticker härifrån.
- Så snart?
- Ursäkta, gör det något om... - Självklart inte.
- Några framträdanden i stan? - Ett par, men inget formellt. Bara personliga affärer.
- Så du är en skådespelerska? - En performance artist.
- Han trodde på det. Det tar jag som en komplimang. - Makalöst, helt makalöst!
- Jag heter Regine. Ha det så trevligt på festen.
- Hon är en "performance artist". Där har vi en logisk förklaring.
- Åh herre Gud, Alex!
- Du måste ta dig närmare än så. Efter några århundraden blir man tolerant mot sådant.
- Vad vill du?
- Låt oss tala om blod, mr Vincent. Det ligger mig varmt om hjärtat.
Jerry Dandrige var tusen år gammal när ni spillde hans blod.
Han var min bror, mr Vincent.
Din bestraffning kommer inte vara lika hård som för Charlie Brewster.
Du kom motvilligt, eller hur?
Du är feg, eller hur?
Men du ska få betala.
Du ska få betala.
- Ja... Jag måste vänta till imorgon, i dagsljuset.
- Vad sägs om den där klassiska musiken? Grym, eller hur?
- Jag tror inte han gillar dig.
- Det är lugnt, jag gillar inte honom heller.
Så ska det se ut.
- Jag uppskattar att du följde mig hem.
- Inget illa menat, men din pojkvän måste vara en nolla som försakar en snygg tjej som du.
- Du är rar. God natt, Louie.
- God natt.
- Det är meningen att du ska henne i halsen. - Jag är inte törstig just nu.
Arnocantodes
flavistrilaria
Vad i helvete pågår? Vad händer med mig?
"Alex, jag är hemskt ledsen för hur jag behandlat dig. Snälla förlåt..."
"Snälla förlåt mig"
- Förlåt mig. De här sista dagarna har jag känt mig så underlig.
- Jag också. Det är kanske fullmånen Charlie.
Jag kan inte sova. Jag kan inte följa med på lektionerna.
Se tiden, jag skulle vara i biblioteket för 20 minuter sen. - Vi kanske håller på att bli...
Jag började på skolan för att bli en klinisk psykolog.
- Mel! Mel! Vampyrer! Fort, jag måste bli sänd.
- Peter, din rutin är passé. Den är unken. Den här showen behöver en energiinjektion.
- Nej, jag pratar inte om showen, jag... Min rekvisita...
Vad gör ni med min rekvisita. - Okej, rakt på sak. Du har fått sparken.
- Du kan inte ge mig sparken, det är min show. - Inte nu längre.
- Åh nej! - Perfekt, inte sant.
- Förstår du inte att det är det hon vill? Mel, du måste hjälpa stoppa dem...
- Lyssna på mig nu, om du visar dig här igen, blir du arresterad och inlåst.
Begriper du det? "Den orädde vampyrjägaren".
...och så gick jag till Peter, och givetvis finns det en naturlig förklaring till allt.
Jag menar, jag visste det hela tiden. - Undermedvetet kanske du inte ville träffa mig.
Det kanske var hela kulturbiten, jag kanske kände mig hotad.
- Rädsla för kultur. Charlie! Det skulle förklara din besatthet av låga melodramer.
Jag är så stolt över dig.
Det är svårt att utforska dina känslor... - Vänta, vad menar du med låga melodramer.
- Jag menar, "Bloodsuckers from beyond". - Såg du den filmen?
- Nej, men... - Men då vet du inte vad du pratar om.
Gud, vad jag blir förbannad när folk gör så! Du inkluderad, Alex.
Det råkar finnas jättebra litteratur på området. Har du någonsin läst "Dracula"?
- Nej... Det är en jättebra bok, Alex. En bra bok!
Nu gjorde jag det igen. Förlåt.
- Jag visste inte att du var så passionerad av det. - Det finns ämnen jag är mycket mer passionerad av.
- Ät middag med mig. - Jag måste plugga.
- Jag tar med mig mat till biblioteket. Jag tar med mig böcker.
Jag ska plugga. Du kommer att inspirera mig. Vi kan väl prova? Snälla.
- Charlie! Jag är så glad att jag hittade er. Jag har letat er överallt.
- Peter? - Jag är lamslagen. Förlåt att jag inte trodde dig,
men du hade rätt. Det händer igen.
- Peter, det vi såg igår var en föreställning av en performance artist. Det var allt.
- Hon hade ingen spegelbild.
- Peter, det ingår i hennes föreställning. - Det är inte sant! Tänk på allt vi gått igenom.
- Jag tror, att du talar för döva öron, mr Vincent.
- Peter, lyssna på mig.
Det finns inga vampyrer.
- Jag varnade dig.
Jag varnade dig.
- Bara naturliga ingridienser. Blandade tomatsås i morse, inget konserverat.
Nyligen riven parmesanost. Den finaste korven i stan.
- Okej, jag är övertygad. - Bacon utan nitrater.
Organiska kronärtskockor. Och just det, min hemliga ingridiens:
En hel vitlök på varenda pizza.
Doktorn är inte i tjänst idag. Tyvärr.
...en elev på Tri city-skolan hittades död i morse på en kyrkogård utanför staden.
Inga detaljer finns tillgängliga för tillfället, men polisen misstänker eventuellt brott.
Richard Green, en marknadselev, blev 22 år gammal. Ytterligare information om fallet hemlighålls av myndigheterna.
- Kom igen, Peter!
"Peter, jag tror dig! /Charlie"
- Surumopsus... Angustacollus
- Du skrämde mig till döds. - Förlåt, men du är snygg rädd.
- Det är så tyst här ikväll, det blir ganska läskigt. - Ja, jag tror faktiskt vi är ensamma här.
- Louie, jag skulle vilja prata, men det passar inte nu. - Pojkvännen kommer va? Han är lyckligt lottad.
- Jag måste verkligen fortsätta med... - Vet du vad vi gör,
Jag kommer tillbaka vid 9-tiden, och om den inte den där lyckliga killen är här, får jag bjuda på kaffe.
Överenskommet? - Okej, men han kommer. Så det är onödigt att försöka.
- Klockan nio.
- Fixade du det? - Slappna av, det här börjar bli intressant.
Väldigt romantiskt. Jag har stämt träff med henne i natt.
Förstår ni? Louie har inte glömt nöjet i gammaldags sex, okej?
Va? Det där är pojkvännen.
Jag måste sätta dit honom, så jag kan sätta på henne. Du förstår.
- Han är inte din. Du får roa dig på annat sätt.
Bowling kanske? - Bowling?
- Nej, det gör ni inte! Vi har stängt för idag. - Det kan du skriva upp, polarn.
- Dracula? Läser du Dracula?
- En bra bok, Charlie. En jättebra bok. - Har du läst hela boken sen vi sågs sist?
Helt plötsligt känns det som jag känner dig bättre. Jag älskar din smak i litteratur, och...
förlåt för det jag sa i eftermiddags.
- Ja? - En öl.
- Alex.
Det var något jag ville säga dig, men jag har glömt vad det var.
Någonting viktigt. - Nåja, du kommer på det.
- Här har du.
- Du måste spela för att vinna, Bozzie. Aldrig hamna efter.
Huvudsaken är, att hålla sig i täten.
Det var bara ett skämt, grabben. Bara ett skämt!
- En liten detalj kvar.
- Jag kan leva utan TV, Charlie. - Huvudgästen, Johann Sebastian.
Fliharmoniska, via satelit. Kanal 28. - Jag är imponerad.
- Fright Night?! Men var är Peter?
I natt, mina damer och herrar, har vi en överraskning åt er.
Premiär för en väldigt speciell och unik talang. Damer och herrar, er nya värd: Regine!
- Jag känner igen dig från något. Vad gör du? - Vampyrjägare.
- Vad sa du?
- Vampyrjägare. - Kom igen, vad gör du egentligen?
- Vad är fel? Har du hörselproblem?
Jag dödar vampyrer.
- Hur gjorde hon det? - Special-makeup.
- Vad gör du? Det där var intressant.
Vad är det? - Jag känner mig svag.
- Jag hämtar vatten åt dig.
Jag är strax tillbaka.
- Hej där. - Jag har ett nödfall.
- Du gör mig illa. - Men det får ditt ansikte se vackert ut.
Tuff brud. - Charlie!
- Charlie, han kommer inte sant.
- Vad är fel? - Inget fel polarn. Jag lär känna din flickvän.
Är det okej med dig?
Kom igen, polarn. Dags för party.
- Det DÄR var inte masspsykos!
- Okej, miss Regine tillbaka efter reklam om: 5... 4... 3...
- Rosor, om du inte hade läst boken... - ...hade jag aldrig vetat.
Hur kan det här hända, Charlie? Det här är inte möjligt.
Det måste finnas en naturlig förklaring till allt det här.
- Välkommen till "Fright Night"
Och kom ihåg, som min företrädare, den orädde vampyrjägaren brukade säga:
"Mörkrets krafter finns överallt."
- Nej, nej! Ta henne!
Hon är en vampyr!
- Kom igen.
- Snälla lyssna på mig. De är här. Världens framtid vilar i era händer.
- Gud, det är tragiskt. Jag har växt upp med hans show.
- Det är som om han är fast i en av sina filmer. Vad ska vi göra med honom? Dårhuset?
- ...timme efter timme och säger samma saker. - Mr Vincent, vi vill bara hjälpa dig bli bättre.
- Om ni verkligen vill hjälpa, så hämta vampyrerna, och ta hit dem, så att jag kan döda dem.
- Okej, mr Vincent. Som du vill. - Psykriatiska kliniken.
- Psykriatiska kliniken?! Nej! Jag är lika frisk som ni ni är!
- Okej grabben, du är fri.
- Alexandra? - Tack för att du kom, doktorn.
Jag visste inte vem jag skulle vända mig till. - Det ser ut som du är i trubbel.
- Det är så mycket trubbel, att jag inte vet var jag ska börja.
Vi vill betala borgen för Charles Brewster. - Du är lite sen damen.
Någon har redan gjort det. - Vem?
- Jag kan inte ge er namnet, men hon var minsann inte från trakten.
- Vi måste få tag på Peter Vincent nu.
- För sent igen damen.
- Flytta på dig! - Du är Peter Vincent.
Den orädda vampyrjägaren. Du är en stjärna! Allihop!
Vad gör du här?
Jag är ute efter en vampyr, min vän.
En RIKTIG vampyr. Inte ett fantasimonster. Men de här idioterna...
- ...de tror dig inte, eller hur? - Nej.
- De tror att du är galen som vi andra. - Precis.
- Det är de som är galna! Jag tror dig, mr Vincent.
Jag tror dig.
- Jag är ledsen doktorn. Jag vet hur påhittat det här låter.
- Att få ut någon från psykriatisk klinik är ingen småsak.
Som en professionell i karriären, vet du vad det kan innebära för mig?
Du alstrar en hel del oro, prova med lite djupa andetag.
Igen.
- Doktorn...
...jag tror inte det kommer något tåg.
- Jag tror du har varit väldigt stressad den senaste tiden.
Det du behöver är en lugn, lång vila.
Det där gjorde ont.
Det här känns fruktansvärt.
Jag tror inte du tryckte tillräckligt hårt.
Antar att du inte vill hjälpa mig, Alexandra.
Glöm det. Jag tror jag vet vad du känner just nu.
Det är viktigt att du upplever det.
Jag tar hand om det själv.
Jag tror det är fixat.
Du kan gå nu.
- Ja? - Jag behöver träffa Peter Vincent,
Han har precis blivit inlagd.
- Du får komma tillbaka imorgon. Alla läkarna har gått för dagen.
- Du måste släppa in mig! Det handlar om liv eller död.
Jag är mr Vincents doktor.
- Är du här för filmen? - Va?
- Peter Vincent-filmen. Han måste komma ut, så han kan döda vampyren.
- Var är doktorn? - Jag är doktorn.
- Och jag är björnen Smokie
- Kör inte med mig, damen.
Jag har haft tio, TIO hela sessioner på Ingleburg idag.
Vid lunch talade jag med en hoppare från klocktornet i stadshuset.
Jag har en patient som är på fel sjukhus.
Nu får jag mothugg från dig för att jag fortfarande ser ut som en tonåring.
Jag har identifiering. Vill du ha? Vad behöver du?
AMA-kort? Nationella associationen för klinisk psykiatri? ID-nummer?
"Diners Club" -kort?
Syster, medan jag kollar upp patienten kan väl du förbereda utskrivningen?
- Doktorn, det här är inte enligt reglerna. - Gör det bara!
- Hej doktorn.
- Jag gillar inte att du ljuger för mig. Lögnare!
Alla är skurkar, alla är skurkar.
Tala med mig, loverboy.
Okej, mer Vincent. Du kan döda din vampyr nu.
- Man träffar vänner på de mest underliga platserna.
- Mr Vincent. - Kalla mig Peter.
- Tror du Charlie är...
...okej?
- Jag vet inte min kära.
Det är ett krig.
Vi måste förbereda oss.
Nu behöver vi vigvatten. - Vigvatten?
- Vi behöver oblater. - Oblater?
Menar du att sånt dödar vampyrer? Kommer jag hamna i helvetet nu?
- Jag bara lånar detta. Jag lovar.
- Snart kommer du smaka blod för första gången.
Snart blir du en av oss.
Vet du varför jag gjort detta, Charlie Brewster?
För att snart kommer du bli odödlig. Du kommer att leva för evigt.
Och det är i en evighet jag kommer tortera dig.
- Okej.
Den här kommer från "Skrikande middag"
"Blodbad på Broadway"
Här.
Den är från "Vampyrens käftar"
"Besten från Budapest", "Rädslans huggtänder"
"Slakt-slottet". De gör inte såna filmer längre.
- Nej, vi har glömt repet.
- Det här är från "Karpaternas varelser"
Vad håller vi på med? Jag kan inte slänga mig i rep som Tarzan.
- Men om vi inte försöker...
Jag tror inte det här var någon bra idé.
- Charlie?
Charlie.
Det är jag
- Richie?
Jag trodde du var död. - Ja.
Tog mig från bårhuset för att vara här ikväll.
Toppen att du är med. Verkligen.
- Hur kunde detta hända? - Jag vet att Regine är sur, men...
...hon har ett gott sinne för humor. Det kommer att gå över.
Vill du ha lite te? - Nej, men tack.
De säger att jag inte kommer vilja äta eller dricka så småningom.
Antar att jag kommer sakna det. - Richie...
...varför hade du inga märken på halsen?
- Vadå? På festen? Make-up. Lätt som en plätt.
Charlie.
Nåja, jag tänkte att du kanske...
- Här.
- Den här lilla grisen gick på marknad.
Bäst du håller i dig.
Den här lilla grisen stannade hemma.
Mitt i prick, polarn.
- Det här hållet.
- Välkomna till "Fright Night".
Är du törstig, Charlie?
Kom och kyss mig.
- Nej, Charlie!
Charlie snälla lyssna på mig.
- Det är dags.
- Charlie, gör det inte.
Charlie.
Charlie, jag älskar dig.
- Charlie.
- Hörde du mig, Charlie Brewster? Jag sa att jag älskar dig.
- Hon är där inne. - Det låter som om hon sliter isär hissen.
- Ja, hon river sönder golvet. Hon vill komma neråt.
- Vad då "neråt", Charlie?
- Kistan...
...på bottnen, jag kommer ihåg nu. På bottnen.
Vi måste skynda oss. Någon måste ta sig ner.
- Nej.
Vänta tills solen står högre. - Då är det för sent.
Solljuset dödar mig.
Jag måste följa henne.
Jag måste ner och fixa henne. Ni kan närma er härifrån.
- Du kan inte möta henne ensam. - Gå med honom, jag tar hand om det här.
Skynda er, kom igen.
Tillbaka, helvetesdemon! Tillbaka!
- Alex? Alex!
- Kom igen Charlie.
Du trodde väl inte att jag skulle ge upp så lätt, eller?
Väldigt styggt av dig, Charlie. Den där kistan är många hundra år gammal.
Du har förstört den för mig.
Men man ska inte fästa sig vid värdsliga ting.
Förresten har jag andra hemvister. Du känner inte till dem bara.
Praktisk tillgång, kilometervis med tunnlar.
Ser ut som din vän ger upp.
Adjö, orädde vampyrjägare.
Dags att gå.
Just så.
Kom igen.
- Och jag höll henne så hårt jag kunde, för att hålla henne i ljuset,
tills hon till slut gick upp i rök.
Fortsättningen kan du själv.
- Ja, det gör jag verkligen.
Men, vem ska jag berätta det för?
- Du har ju mig. Jag tror dig.
Inga rationella förklaringar behövs.
- Charlie? - Mmm.
Tänk om det finns fler av dem där ute?
"Förvarnad är förberedd", som Peter brukar säga.
Vi lever våra liv. Ordentligt stålsatta.
Vi hyr en lägenhet ihop.
Kanske vi gifter oss, skaffar barn.
Kanske köper vi en farm. Skaffar en mulåsna.
Jag köper en banjo... Visst.
- Det kräver träning.
- Att spela banjo?
- Att skaffa barn.